1995 BOSNIEN
Så här gör vi...
...när vi dödar ynkryggar.
Håll honom levande tills han har hört de andra dö.
Kan du vissla?
Vissla för mig.
NUTID LONDON
Du! Montana!
Kom hit!
-Är du döv, eller? Kom hit! -Är du dum i huvudet?
-Tror du att du får säga så ostraffat? -Stick.
Lägg av!
Skolpojken vill spela hjälte!
Han ska dö, den jäveln.
Lorenzo... Han jobbar med Ryan och Pitt.
Nästa gång.
Bögjävel.
Jag måste dra. Vi ses.
Vänta!
-Vilken väg tar du? -Carter Street.
Jag med.
-Vilken skola går du i? -Brunswick.
Den känner jag inte till.
Jag har ofta sett dig gå omkring. Vad heter du?
-Montana. -Vad är det för namn?
-Vad heter du själv? -Jess.
-Vad är det för namn? -Jag vet inte. Mamma hette det.
-Ska vi köpa en cola? -Jag har inga pengar.
Det är lugnt, jag har lite. Kom.
-Vad händer? -Inget.
-Varför kommer du så sent? -Flytta på dig.
-Jag lyssnar. -Vi fick 10 000 av Reece vid midnatt.
-Det gick som en dans. -Sen drog vi.
-Hur mycket förlorade vi? -Ingenting.
-Reece ville inte ha nåt mer. -Han skulle åka till Jamaica.
-Ljuger ni? -Jag lovar, vi blev inte av med nåt.
Inga pengar, inga grejer... Det är lugnt.
-Ta det lugnt, chefen. -Lugnt?
Hur mycket förlorade vi förra månaden?
De plundrade River Road.
Mikey blev rånad på 50 000 pund på väg från kinesen.
Och nu Reece Peters.
Han hade inget med sig, men det spelar ingen roll.
-Säg det jag vill höra. -Vi har dödat den som gjorde det.
Hej, chefen.
Ut härifrån, båda två.
Här har du... 50 000.
De är där i.
-Varför är du så sen? Käfta inte! -Lägg av.
Varför kommer du så sent? Kom aldrig mer sent, hör du det?
-Ge mig en telefon, då. -För helvete, Montana! Stick!
-Vi måste göra nåt åt grabben. -Vi knäpper honom.
Han drar ju in stora pengar, vi borde ta hand om honom i stället.
Menar du allvar? Tror du inte att han får reda på sanningen?
-Då måste vi ändå döda honom. -Vi gör ingenting än.
Vi har större problem än Montana.
Hör ni det?
-Steven. -Ja?
Hon väntar.
Reece Peters, 19 år. Dömd för misshandel och ringa innehav.
Vi hanterar det här som ett hämndbrott.
Vi kollar upp bröder, kusiner, gäng... De vanliga.
-De vanliga vad då? -De som kan ha motiv att hämnas.
-Vad var dödsorsaken? -Knivhugg.
"Ett ingångshål av ett dubbelsidigt knivblad."
"Bladet punkterade vänster lunga, mellan femte och sjätte revbenet"-
-"utan att nudda dem."
"Såranalysen visar på obetydliga krossår"-
-"och obetydlig skada av huden vid snittet."
Avbryt mig när ni vill.
Knivbladet kom ut lika enkelt som det gled in.
Peter mördades av ett proffs som visste precis vad han gjorde.
Hans Reidel, en högt uppsatt kokainlangare i Berlin-
-dödades på exakt samma sätt i september.
Reidels mördare är misstänkt för ett antal mord de senaste två åren.
Ibland med kniv, ibland inte, men alla offer har varit kriminella.
Menar ni att en mördande medborgargardist går lös i Winchester?
Ja, det menar jag.
-Vad var det du kallades? -"Viskande döden".
Jag minns att de trodde att de fångat in och dödat dig.
Den där gamla gubben firade med bankett. Vad var det han hette?
-Guba. -Ja, det var det. Guba...
-Du dödade honom samma kväll. -Du vet vem jag är ute efter.
Jag tror att han har kopplingar hit.
Skulle Ratko vara i London? För några år sen, möjligen. Inte nu.
-Jag hörde att flyttat till Amerika. -Amerika?
Det ryktas om det, min vän.
När jag sa att jag för alltid står i skuld till dig-
-så menade jag det.
Jag önskar att jag hade kunnat hjälpa dig mer.
Bror...
Må Gud skydda dig.
Vad sa jag till dig häromdagen? Säljer du inom mitt område får du betala.
Annars ska jag tappa dig på blod, tills du får rätt färg.
Hej, Slavko. Vad bra att du ringde, jag hade tänkt kontakta dig.
Jag vet, jag förlorade ju. Ett vad är ett vad.
Ge mig ett par veckor. 90 000 pund är mycket pengar.
Oroa dig inte, du ska få lite extra för besväret.
Hallå? Slavko?
-Helvete. -Får jag gå snart, eller?
Inte illa, grabben.
-Det löser sig kanske med lite träning. -Tack.
-Snygga till dig, du ska till chefen. -Nu?
Ja, nu.
Grattis på födelsedagen!
Trodde du att vi inte brydde oss?
Grattis, grabben. Jävligt stort grattis.
-Han börjar bli stor. -Det blir väl debut i kväll?
-Låt honom vara, för fan. -Ta det lugnt.
Tränar du för att bli boxningsproffs?
Jag vill bli som er. Snygga kläder, flotta bilar, stora pengar...
-Bli respekterad som ni. -Vi kan väl börja med ett glas?
-Här. Botten upp. -Svep det, för fan!
-Vad fan är det med honom? -Kom igen, svep!
Raka vägen dit och sen tillbaka. Klanta inte till det här nu.
Raka vägen dit och tillbaka.
Hej, Jess.
-Hej. -Vad är det?
-Har du varit i skolan? -Ja.
Du ljuger, det finns ingen skola som heter Brunswick.
-Har du kollat upp mig? -Allvarligt. Varför ljuger du?
-Det är invecklat. -Varför har du skoluniform, då?
Okej, jag lägger ner. Vi ses.
Jess! Vi kan väl ses nån gång så ska jag förklara?
Vi kan gå till Nando's.
Då får du skärpa dig.
Den lilla apan är kåt.
Är lilla apan kåt? Vill apan ha sex?
Framåt.
-Fortsätt framåt. -Ja, ja!
Gå ordentligt, då.
-Han säger att han blev påhoppad. -Det är sant!
-En kille i hjälm. Titta, bara. -Vem var det?
-Han hade hjälm. -Lazarus kommer att bli förbannad.
-Vad har jag gjort? -Det vet du mycket väl.
100 000 i kontanter. Vad fan tror du?
-Jag har inte gjort nåt. -Han ljuger, det vet jag.
-Ljug för helvete inte! -Vad gör du? Sätt dig ner!
Lugna ner er, båda två. Jag ska ringa några samtal.
-Var är vi? Jag har ont i huvudet. -Ta det bara lugnt.
Jag kanske vet vem som tog pengarna.
-Vad händer? -Följ med Cal. Vi ses om nån timme.
Kom ut.
Kom nu, vi hinner inte krångla.
Gör som han säger, Montana!
Helvete!
Hitta honom och döda honom, det var det vi kom hit för att göra.
Du är lika vacker som vanligt.
Isaac Benjamin. Ett skott mot huvudet.
-Det kändes nog. -Det andra offret heter Cal Parsons.
Knivsåret liknar de övriga.
Jag vill ha rapporterna klockan fem. Är det uppfattat?
Kristallklart.
-Hon börjar gå mig på nerverna. -Ja.
Vi behöver prata. Det vanliga stället.
Det var bättre...
Nej, stanna kvar här hos mig.
Era jävlar... Era korkade jävla äckel.
Ni måste förstå att om ni stjäl från mig-
-så gör jag er mycket illa.
Skölj munnen.
Ja? Jag förstår.
Är du säker på att det är han?
Hör på nu, Slavko. Vill du ha pengar så måste du döda Dimitrije.
Chefen...
Det gäller Montana. Han har stuckit.
-Vad fan! Vad sa jag till dig? -Vad du sa till mig?!
Du skulle avvakta, men du bara kör på.
-Chefen knäpper oss snart. -Fan ta dig och Lazarus!
-Hans dagar är räknade. -Är du dum i huvudet?
Vi hade en plan, och det var inte att döda Montana.
Fan ta Montana! Vad kostar det att sätta ihop ett nytt gäng?
-Lazarus skulle aldrig ge sig. -Montana lever fortfarande.
Den som dödade Isaac och Cal är på fri fot.
Helvete!
Släpp mig!
Jag har inte tagit Lazarus knark!
Vem är Lazarus?
-Fan ta dig, jag säger ingenting! -Jag har haft ögonen på dig.
Och de andra.
De förrådde dig.
Dra åt helvete!
-Ni klär er som glädjegossar. -Vilken komiker du är!
-Vem fan dödade Cal och Isaac? -Lugn nu, en sak i taget.
Vi har folk efter oss och jag börjar tröttna på ert bråk.
Det rör inte oss. Vem dödade Cal och Isaac?
Lustigt, hon frågade samma sak.
Så på sätt och vis rör det nog faktiskt er.
Fan ta dig och din subba. Ni får betalt för att skydda oss.
-Vi kan riva avtalet när ni vill. -Kalla mig "subba" en gång till.
-Har ni hittat grabben? -Nej, inte än.
Vi letar. Han kanske är med snubben som sköt er polare i ansiktet.
-Tänk om vi hittar honom först. -Han kanske söker upp oss.
Då går det inget vidare för er flickor.
Vilket för oss till dagens höjdpunkt.
-Vad är det här? Dricks? -Det är 50.
-Var är resten? -Två av oss har dött.
Ni ska skydda oss, men det går inget vidare.
Om ni hittar mördaren kanske vi kan prata vidare om saken.
Vi får hoppas att vi hittar honom, han dödar visst såna som ni i sömnen.
Tänk på saken.
Nästa gång vi har ett sånt här möte ska ni ta med er det dubbla.
Annars kanske vi blir ovänner.
Berätta mer om Lazarus.
Kallas han nåt annat? Har du hört talas om Ratko?
Nej, det har jag inte.
-Ät. -Vad fan är det för nåt?
Slipp då.
Helvete!
-Du förolämpar mig när du svär. -Fan ta dig!
-Jag räddade livet på dig. -Fan ta dig!
Uppför du dig illa behandlar jag dig illa.
Värst vad tuff du är.
-Vad heter du? -Montana.
Dimitrije.
Det låter som en grönsak eller nåt.
-Vilka är de där männen? -Vet du inte det?
Du har ju spionerat på mig.
-Vad är det? -Vill du veta det?
De försökte döda mig. Så ligger det till.
En av mina...
Alla mina vänner.
Bortsett från det är livet suveränt.
Ett pucko slår mig med en sked, min arm gör svinont...
-Han som rånade dig i går... -Vad är det med honom?
Vet du vem han jobbar för?
-Tjejen, då? -Vilken tjej?
Är hon inblandad?
Hur länge har du spionerat på mig?
-Känns det bättre i armen? -Toppen.
-Kommer du nånvart? -Nej.
Femton offer på två år. Helvete...
Vem är han?
Vad fan gör du här?
Tror du inte jag vet vad du håller på med?
Här kommer du inte in, det är ett som är säkert.
Jäklar!
Det här är mina saker. Du får inte vara här.
Det där är Lazarus, så att du vet.
Ratko...
Är det här Lazarus?
-Är du säker på det? -Ja, det är jag!
Du ska göra precis som jag säger.
-Säg inget om inte jag... -Ja, jag vet.
Jag ska inte säga nåt, inte göra nåt, inte röra nåt...
-Det är mycket "inte". -Försök inte vara fyndig nu.
Där ser du.
Håll dig bakom mig.
Du har pojken med dig.
Han säger att Ratko är här i London.
-Varför ljög du? -För att rädda livet på dig.
Låt mig ge dig ett råd, gamle vän.
Försvinn.
Mannen du letar efter är högt uppsatt här-
-och han har mäktiga vänner. En av dem är jag.
Jag kom hit för att se dig i ögonen och be dig betala av din skuld till mig.
Var inte dum nu.
Vet du hur mycket han betalar för att ha kontrollen?
Vet du hur mycket han betalar mig?
Du kommer inte åt honom.
Han är skoningslös.
Han var skoningslös när han dödade negerungens farsa.
Du...
Du betyder mycket för mig. Du räddade min sons liv.
Tror du att nån annan skulle få äran att träffa mig?
Du kom hit för att tala med mig som en man-
-och jag bemötte dig med samma respekt.
Låt oss avsluta så. Må Gud skydda dig.
-Vad handlade det där om? -Vi tar det sen.
Hur gick det?
-Förlåt, D. -Det är ingen fara.
-Förlåt mig. -Ingen fara.
-Förlåt, förlåt... -Andas bara.
Nu måste vi gå.
Vänta, jag måste försöka förstå.
Ryan, Pitt och Lazarus...
Dödade de min pappa?
-Jag vet hur det känns. -Hur då?
Förlåt.
Lazarus dödade dem.
Min fru och min son.
Danica och Nikola.
Han...
Vi behöver inte prata om det, men jag behöver din hjälp.
-Med vad då? -Vi ska hämnas.
-Fåna dig inte, det finns inget "vi". -Du kan lära mig.
Tillsammans kan vi störta Lazarus.
Du har mer erfarenhet, men jag kan området.
Du behöver mig.
Du behöver mig!
-Visa ditt bästa slag. -Bara så där?
-Helvete! Har du inga handskar? -Nej, Montana.
Inga handskar, ingen sporthall, ingen boxningssäck.
Och för allt i världen-sluta svära.
En gång till, en gång till.
Vem har lärt dig det där? Man ska slå genom målet. Så här...
Okej? En gång till.
En gång till. En gång till!
En gång till!
Från och med nu finns det ingen återvändo.
Är det förstått?
Hårt. Bra!
Ni måste komma på nåt bättre än gängbråk.
Gå till attack.
Om det varit en kniv skulle dina tarmar ligga på marken nu.
Och hjärtat.
Och lungan.
En gång till.
-Kan vi lyssna på nåt annat? -Nej.
Man blir ju deprimerad. Precis som av din mat.
Du och din generation bryr er bara om internet, iPod, iTunes...
Vad vet du om iTunes?
Ni har tillgång till den bästa musik som någonsin har skapats, som den här.
Men vad väljer ni? Låtar om prostitution och död.
"Jag suger din röv tills du är död, jag skjuter dig och färgar marken röd."
Härligt flyt, D. Fortsätt så.
Men erbjud dig aldrig att suga nåns röv.
Var har du lärt dig allt?
Att skjuta och slåss.
Och att... Du vet.
För många år sen var jag yrkesmördare.
Jag gjorde allt jag fick order om.
Jag gick tyst till attack.
Jag dödade snabbt.
Efter ett tag bröt inbördeskriget ut.
Jag lydde som vanligt order-
-men jag upptäckte att många av befälen och soldaterna-
-var korrupta.
De saknade heder.
De saknade barmhärtighet.
Jag vägrade att stå enade med dem.
Men jag kunde inte heller bli deras fiende.
Vi var bröder, och jag hade min familj att tänka på.
Danica och Nik...
Nikola.
Jag försökte föra dem i säkerhet.
Vi reste med flyktingarna mot gränsen-
-men vi attackerades av paramilitärer.
De kallade sig soldater, men var inget annat än gangsters.
De leddes av Ratko.
Han brydde sig inte om man var vän eller fiende.
Han dödade dem.
Jag lyckades slå mig fri.
Men jag hann inte rädda dem.
Nej... Nej.
Jävlar.
Får jag be dig om en sak, Montana?
Snälla, svär inte.
Det ber jag dig i egenskap av vän och vapenbroder.
Visst, D. Som du vill.
Tack.
Vad fan håller han på med?
Vem fan är du?
-Vad är det för gröngölingar? -Förstärkning.
-Vad är det för fel på våra killar? -De dör.
-Säg det jag vill höra. -Vi har pratat med Phelps.
-Alla jagar Cals och Isaacs mördare. -Polisen får inte hitta Montana.
-Vi har ju Phelps. -Tror du att jag litar på honom?
Grabben vet allt. Han ska hittas, dödas och sen ska liket hit.
Är det förstått?
Sluta!
-Nej, snälla! -Hit med handen!
Stilla!
Sikta, tryck av...
En gång till.
Sikta...
Koncentrera dig. Kompensera för höjd och vind.
Det här är verkligheten, inget dataspel.
Lugna ner dig, D. Titta på hela bilden.
Häftigt, va?
Ja, jättekul.
Då så, din lustigkurre. Packa ihop.
Vad ska du göra efter det här, D?
-Vad ska du göra? -Jag vill fortsätta hänga med dig.
-Du borde gå i skolan. -Skolan är för nollor.
Döden är allt jag kan.
Skolan kan lära dig mer om livet. Litteratur, matematik...
-Jag kan läsa och räkna. -Naturvetenskap, historia...
-Man får lära sig att leva med andra. -Vad ska jag med andra till?
Vad menar du?
Jag har vuxit upp med skurkar.
Vanliga ungdomar vill inte ha med mig att göra.
Lyssna på mig, Montana. Du är en bra grabb.
Du är värd mycket mer än det som de där männen försökt göra dig till.
Kanske det.
Kom, nu går vi.
Paket till er.
Ta den här.
Nåt nytt?
Har det hänt nåt?
Inget en kopp te och en avsugning inte råder bot på.
-Hur fan fick de in den på stationen? -Det kanske finns fler som vi.
-Ska vi ta honom? -Slavko? Nej.
Det kriget skulle vi aldrig vinna. Jag har ett annat förslag.
Jess!
Jess! Jess!
-Vänta! -Vad vill du, Montana?
-Jag vill bara prata. -Du är knarklangare, eller hur?
Nej, jag är ingen langare.
-Du jobbar för andra langare. -Nej, det är min familj.
-Det är invecklat. -Nej, det är enkelt.
Det är på grund av såna som du som min syster är...missbrukare.
Jag behöver inte såna som du i mitt liv, Montana.
-Jag har förändrats. -Hur då?
-Det kan jag inte säga. -Så förvånande.
Stick, du.
Hejsan, snygging.
-Vad fan har han ätit? Rottweilers? -Håll käften.
Kom inte med en massa lögner, jag vet vad du gör här.
-Jag kan inte samarbeta just nu... -Käften, annars dränker Branko dig.
Grabben lever. Varför gör han det? Han har ingenstans att gömma sig-
-men ni har ändå inte hittat honom.
Fortsätter det så blir det än värre än Slavko.
Då kan jag lova dig att det inte bara är handen som ryker.
-Var har du varit? -Ute.
-Du borde sagt till. -Vad skulle du ha gjort?
Det var korkat att ta den risken, Montana.
-Lyd mig i fortsättningen. -Och annars?
-Var inte barnslig. -Allvarligt, vad händer annars?
Om du vill bli av med mig kan du bara säga det.
Du säger hela tiden till mig att sluta vara barnslig och växa upp.
Svaret på din fråga... Jag träffade Jess.
Nej, ingen såg mig och jag sa inget om dig.
Hon tycker att jag är en idiot. Är nöjd nu?
-Montana... -Fråga inte vad det är. Hör du det?
-Varför ville du träffa Jess? -Jag ville ha nån att prata med.
-Du kan prata med mig. -Jag är rädd, D.
Jag vill inte dö.
Du är aldrig rädd, så du förstår inte.
Det är ingen fara.
Så ja...
Jaha?
-Vad i helvete! -Lägg av, det var ju långt ifrån.
-Men nu ska jag... -Nej, aldrig mer!
Då blir du aldrig redo.
För fan, D! Det här är helt sjukt!
Du är rädd, det kan man inte vara i strid.
-Kissade du på dig? -Nej.
Håll rädslan i schack, i strid måste man tänka klart.
Annars riskerar du och dina kamrater att råka illa ut.
Är det förstått?
Det måste fan vara nåt bra.
Vilken tid det tog. Runkade ni varandra?
Ja, vi tröttnade på att sätta på din morsa.
Då var artighetsfraserna ur världen... Vad fan gör vi här?
Montanas tjej bor här uppe.
-Ska vi gå in och legitimera oss? -Det vore väl det enklaste?
-Enklare, men dyrare. -Ni fick betalt häromdagen.
Dubbla summan eller stick härifrån.
Jag som trodde att ni var smarta.
Hör av er om ni vill dra in stora pengar.
Störta Lazarus och ta över, då blir hundra tusen en droppe i havet.
Hundra tusen... Samma tid i morgon.
Resten kan vi prata om när ni skärpt till er.
Är vi överens?
-Ja, det är vi. -Då så...
Stanna här, så ska vi sköta det här snyggt och prydligt.
Det är ju faktiskt därför vi får betalt.
-Jag hatar bögjäveln. -Ja, men lägg band på dig.
Ska vi få bort Lazarus behöver vi hans hjälp.
Du måste sluta böja dig framåt så fort han får stånd.
-Bor Jess Reardon här? -Ja. Vad har hon gjort?
Får vi komma in?
Kom igen nu, du lär ha fått polisbesök tidigare.
Så, ja.
-Var är Jess? -Jess!
Vad är det?
-De ville fråga om nån kille. -Jess... Får vi säga Jess?
Vi letar efter en ung man som heter Montana. Känner du honom?
Ja.
-Vet du var han är? -Nej.
Jag har bara träffat honom ute.
Bara det?
Gissa vem det är.
De där jävlarna tänker blåsa oss.
När ska vi slå till mot Lazarus? Han anar att nåt är på gång.
Vi måste skrapa ihop fler först.
Vi får bara en chans och den måste vi förvalta väl.
-Du får följa med till stationen. -Hon vet ju ingenting!
-Du måste följa med. -Det är ingen fara.
Får jag hämta min jacka?
-Ni borde inte... -Jag varnar dig, inte ett ord till.
Nu har jag "förvaltat min chans väl".
Kämpa inte emot.
Vad är det här? Vilka är ni? Visa mig din polislegitimation!
-Lugna ner dig. -Vi får väl se...
Tvinga mig inte.
-Vad har du på dig? -Min bröllopskostym.
Bara jag slipper, D.
Hur var din son, då?
Han var en bra grabb.
Han var lik dig.
Är du beredd?
-Det har aldrig känts bättre. -Det är vi två mot många.
Vi måste splittra fienden och slå till när de minst anar det.
Först när vi har skapat förvirring och kaos skrider vi till verket.
Lazarus får inte panik i första taget.
Som alla ynkryggar svarar han med styrka och brutalitet.
Var inte rädd. Rör på dig, ha full kontroll.
Du kommer att få samvetskval när du dödar.
Fastna inte i det. Ifrågasätt inte ditt uppdrag.
-Ja? -Jag har VIP-pass till Matilda.
Gå härifrån. Nu.
-Ut härifrån! -Jag måste gå ut...
-Tillbaka! -De skjuter överallt.
-Förlåt... -Okej.
-Så, ja. -Jag älskar dig.
Jag ska gå...
Jag ber om ursäkt.
Krångla inte nu!
-Dimitrije. -Branko.
Snyggt jobbat. Riktigt fint.
Du är modig, du.
Vi får se hur tuff du är när jag är klar med dig.
Upp med dig.
Vad är det med dig? Du kan inte vinna över mig.
Släpp mig!
Här inne.
-Du ljög. -Är det du, Montana?
Du förrådde mig och min far.
-Var är Ryan? -Fan ta honom och fan ta dig.
-Jag har din tjej här. -Jess?
Ja, precis.
-Hela gänget är sugna på henne. -Dra inte in henne i det här.
Lägg ner skitsnacket, så ska jag berätta hur vi ska göra.
Viskande döden...
För första gången på många år-
-vet jag nu äntligen exakt var du befinner dig.
Vi ses i...
D! Hur är det?
Nu är det över, Montana. Nu är det över.
De har Jess, D.
Jess...
Kom nu.
Fortsätt, du.
Var håller han hus?
När de kommer får du göra vad du vill med ungarna-
-bara vi får psykopaten.
Jävlar, du ser ju ut som Shrek!
De är tungt beväpnade, så ta det försiktigt.
Det ska jag.
Fyra skott... Sen är jag inne.
Helvete!
De jävlarna... Ni vet vad ni ska göra.
Hejsan...
Där är han!
Vad fan var det?
-Vad fan är det? -Mer skottlossning!
-Han är nog bakom bilen. -Var fan är han?
Kom fram!
Kom igen nu!
Kom igen!
Kom, då!
Kom, då! Var fan är du?
Rappa på!
-Jag varnar dig! -Fortsätt!
Ner för trappan! Gå ner!
Gå härifrån.
Du kan inte döda mig. Jag är polis, för helvete!
Nej, det är du inte. Du är avskum.
Nej!
Så det är du som ställt till med allt?
En gammal gubbe...
Hör du?
Jag lär få medalj för det här. Det kan jag njuta av i flera år.
Jävlas inte med mig! Hör du det?
Var fan är du?
Du ska få, din lilla skit.
Var fan är du?
Sluta jävlas med mig!
-Lägg pistolen på marken. -Nej... Gör det själv!
Just det...
-Släpp henne. -Nej, så ska vi inte göra.
Ta farväl av din lilla vän, Montana.
Kom igen, då!
Bara så att du vet... Det var jag som dödade din pappa.
Jag gick fram till honom, han log mot mig-
-och jag sköt honom i ansiktet.
Du är inte värd det.
Montana!
-Jess! Är du oskadd? -Ja, det är ingen fara.
D!
-Mår du bra, D? -Ja då, jag mår fint.
Vänta på ambulansen!
Jaha... Det där är den enda vägen ut.
-Gå ni. -Nej...
Gå.
Montana... Du måste föra henne i säkerhet.
-Nej... -Montana!
Jess... Du springer när jag säger till.
-Vi går ingenstans, vi ska hålla ihop! -Glöm inte det jag lärt dig.
Jess är din familj nu.
Du ska använda allt du lärt dig för att skydda henne.
Det är ditt uppdrag.
Nej...
Glöm aldrig...
Heder, respekt och kärlek.
Utan det är livet meningslöst.
Du har varit en underbar son.
Jag älskar dig.
Nu ska ni springa.
-Spring. -Kom!
Kom!
Det här är polisen!
Ni är omringade av beväpnad polis. Lägg ifrån er vapnen och kom ut!
Han kommer ut! Skjut inte!